Уилям Карлос Уилямс
Картини от Брьогел

Превод от английски: Николай Кънчев, 1993

chitanka.info

I. Автопортрет

Чернена зимна шапка над

възсини весели очи

глава и рамене се ширят само

върху тясното платно

кръстосани ръце едно ухо

израснало отдясно се показва

лицето леко наклонено е

от тежко ленено палто

с широки копчета

достигащи яката над която е изпъкнал

едър нос

очите са обаче зачервени

сигурно към много работа

е пристрастен

но китките са деликатни

на човек изобщо

никога не хващал

ръчен труд небръснат е

брадата руса неподстригана е

няма време да се гу-

би трябва да рисува

II. Пейзаж с падането на Икар

Според Брьогел

падането на Икар

било през пролетта

орачът обработвал

свойта нива

и годината събудена

показвала си всички

накити трептяща

близо

до брега крайморски

в пълно

безразличие

излегнал се на слънцето

стопило капещия

восък на крилата

неусетно

край брега се

мярнала

почти незабелязана следа

била е

давещият се Икар

III. Ловците в снега

Зима е навсякъде

сред ледените планини

на заден план завръщане

от лов към вечерта

отляво

яките ловци отвеждат свойта

хайка фирмата на кръчмата която

е увиснала от

счупената панта е елен разпятие

от своите рога замръзналият

двор на кръчмата е

празен само пламнал е огромен

огънят от вятъра разпалван и край него

насъбрали се жените

го наглеждат а отдясно

хълмът е разкрит мотив с пързалянето

Брьогел живописецът

с око набито е избрал

един-единствен храст през зимата и неговият

преден план

допълнил е картината

IV. Поклонението на влъхвите

По Рождество

аз вече поклоних се на

Младенеца взет в ръце от свойта Майка

Мъдреците в тайния си

блясък

Йосиф и войниците

от свитата

с лицата си недоверчиви

образуват сцена вдъхновена да речем

от Италиански майстори

но с тази разлика че

майсторското

изпълнение

е на духа духа неизчерпаем

чийто белег тука е навсякъде

дух жив и незадоволен от

това което му се иска

и което той не може да направи

се е съгласил върху сюжета за да

нарисува тъй блестящо

с палитрата на очевидеца

очите сведени на Девата

изкуството е

дароприношение от наше поклонение

V. Селска сватба

Наливай виното съпруже

редом до

съпругата която властвува с коси

над слепоочията има герб

от зряло жито

на стената редом до

сътрапезниците седнали на дълги маси

и свирачите са си на свойто място

има ловно куче под

масата и тукашният Кмет брадат

представен е жените с

шапките кососани

си бъбрят завистливо но съпругата

с ръце на коленете

наблюдава мълчаливо притеснена ястия

познати са наслагани

и мляко квасено Бог знае на каква

подпора дървена направена е

от вратата на хамбара а от двамата

прислужващи единият е по палто

червено и с лъжица в панделка на неговата шапка

VI. Коситба

Това което живо е в

духа човешки

произлиза

от стремежите му тайни към

изкуството, изкуството, изкуството!

картината

която Ренесансът

се опита да си върне

но която

потвърди отново житните полета

развълнувани от

вятъра

косачите с ботушите

обръщат си

сеното

паберките вече са на работа

тук техните блага са —

свраките

конете впрегнати и никой

не можа да

заличи това

VII. Жътва

Лято е!

картината се образува

около млад

жътвар намерил удоволствие

от обедната си почивка

и съвсем

откъснал се

от утринния труд

излегнал се

направо спи

разгърдил се

но гръб

жените

му донесли за обяд храна

и може би

в добавък вино

те клюкарстват хором

под едно дърво

чиято сянка

той нехайно

не използва за да

не пристане

в центъра на

тяхната вселена прозаична

VIII. Сватбен танц на открито

Създадената от артиста

да кръжи и да

кръжи в танц

празнично облечената

радостна тълпа от селяни

възбудени и техните

мари-маргота с едри задници

заляла е

площада на пазара

който е използван от жените с

бели шапчици

колосани

притичват те или отправят се без неудобство

ком окрайнината на

гората

повратливи с

техните обувки груби и

по старовремски гащи

викащи устати

Иха!

тропат с токовете те

IX. Притча за слепците

Ужасна но учудваща картина

притча за слепците

без червено

в композицията е изобразена група

просяци предвождани

едни от други по диагонала който прекосява

картината отгоре чак до долу

след ръба

на падане накрая в бездната

където композицията свършва

свършва и картината в чието дъно

никой зрящ

не си представя фигурите

тъй небръснати на клет-

ниците с жалките багажи

някаква паница

за миене съзира се

колиба и издигнат връх на църква

вдигнати лица

като че ли към светлината

няма никаква подробност чужда

на композицията те едни след

други са с тояжките в

ръка напредват до провала.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.